EL PARDALET FERIT
| AIXÒ DIU QUE ERA, UNA VEGADA, UN PARDALET FERIT QUE NO TENIA CASA. S'ACOSTAVA L'HIVERN I TOTS ELS SEUS COMPANYS ANAVEN BUSCANT LA CALOR. ELL, PERÒ, COM NO PODIA VOLAR HAVIA D'ESTAR EN AQUELL LLOC. COMENÇAVA A TINDRE FRED I NO SABIA ON REFUGIAR-SE. I VA PENSAR QUE ENTRE LES FULLES DELS ARBRES PODRIA AMAGAR-SE FINS QUE PASSARA L'HIVERN. S'ACOSTA A UN XOP I LI DIGUE: - ¿ PUC QUEDAR-ME ACÍ? JA VE L'HIVERN I NO PUC VOLAR. ¡ TINC MOLT DE FRED ! - NO - LI VA RESPONDRE MOLT ENFADAT EL XOP -. ¡ NO VULL TINDRE PREOCUPACIONS ! AL COSTAT DEL XOP HI HAVIA UN AMETLER I EL PARDALET LI DEMANA EL MATEIX: - ¿ PUC QUEDAR-ME AMB TU ? JA VE L'HIVERN I NO PUC VOLAR. - A MI NO VINGUES, PARDALET, QUE ET TIRARÉ. EL PARDALET ES QUEDÀ MOLT TRIST. A CADA MOMENT QUE PASSAVA TENIA MÉS FRED I NO SABIA QUE FER. PERÒ UN PI QUE N'ERA PROP LI CRIDÀ: - VINE, ACOSTA'T, PARDALET. -¿ VOLS FER-TE LACASA ENTRE LES MEUES BRANQUES ? I EL PARDALET LI DIGUÉ: - ¡ ÉS CLAR QUE SI ! NO SÉ COM T'HO AGRAIRIA... - TRIA LA BRANCA QUE MÉS T'AGRADE - LI VA DIR EL PI -, -PERÒ JO T'ACONSELLE AQUESTA, PERQUE SEMPRE LI PEGA EL SOL. I UNA GARROFERA QUE ERA AL COSTAT LI DIGUÉ: - JO ET PROTEGIRÉ DEL FRED, PARDALET. I UNA ALZINA QUE HI VIVIA A PROP: - JO ET DONARÉ LES MEUES BELLOTES PER TAL QUE NO TINGUES FAM. EL PARDALET ESTAVA ARA MOLT CONTENT I AGRAÏT D'AQUELLS ARBRES QUE TANT L'AJUDAVEN, I ES FEREN MOLT AMICS. ELS TRES ARBRES ESTIMAVEN MOLT AL PARDALET. UN DIA ARRIBA EL SENYOR VENT I ES VA ASSABENTAR DE LA HISTÒRIA DEL PARDALET I LI DIGUÉ AL SEU FILL: - BUFA A TOTS ELS ARBRES MENYS AL PI, A LA GARROFERA I A L'ANZINA, PERQUE S'HAN PORTAT MOLT BE AMB EL PARDALET FERIT. I AIXÍ VA SER COM AQUESTS TRES ARBRES CONSERVAREN DURANT L'HIVERN LES SEUES FULLES, I ELS ALTRES LES PERDEREN I ES QUEDAREN NUS... I ACÍ ACABA AQUESTA BONICA HISTÒRIA DEL PARDALET FERIT. |